Добър човек съм. Знам как да бъда добър.
Не, не знаеш. - Напротив, добър съм към всички.
Защо историите ти винаги включват побой, където и да отидеш?
Защото останалите са боклуци.
Видя ли? - Какво?
Какво ще правим? - Разказвачите тръгнаха ли си?
Да. - Съжалявам.
Ако успеем, скоро ще ги видиш при по-добри обстоятелства.
Виждаш ли? Знае как да е мил.
Истина ли е, че замъкът може да пътува?
Знаем историите, но понякога трудно разделяш мита от истината.
Разкажи й за замъка на Дракула. Денят й не може да стане по-зле.
Замъкът му се мести. Как да го опиша?
Пътува, без да се движи. Появява се на дадено място...
Като с магия.
Трябва да има начин да го спрем. Откъде да започнем?
Искам да се прибера вкъщи. - Отново ли си пил?
Де да бях, но не съм. Искам да се прибера.
Старото имение на Белмонт. - Мислех, че е унищожено.
Селяни, вили и факли. Такива неща.
Стойността на имението не бе самата къща.
А това, което беше под нея.
Тайникът на Белмонт. Семейните библиотека и съкровище.
Познанията на поколения Белмонт, борили се срещу създания на нощта.
Ако е непокътнато.
Има решения на проблемите ни да открием и убием Дракула.
В тайника са. - Само предполагаш.
Предполагам. Не разбирам магията.
Родът ми е съхранил всичко.
Книги за магия и всякакви чудати неща, които са открили.
На мен не ми е от полза, но на вас ще бъде.
Добре, че не реших да те убия и изям, Белмонт.
И аз се отказах да те изкормя, одера и направя на обувки.
Каква весела дружина сме.
Ще открия каруца и коне, стига да не се избиете до тогава.
Моля те, не сме деца.
Умри в лайна. - Начукай си го.
Наистина ли ще открием нещо, с което да убием баща ми?
Нямам по-добра идея.
Знам, че в момента не сме подготвени за задачата.
Вярвам ти, Белмонт. Не ме карай да съжалявам.
Накрая всички съжаляват, Алукард.
Дракула ще реши, не ти.
Заплашвай ме колкото искаш. Ще умра за него, ако не те убия.
Не се съмнявай във верността ми. Не е нужно да убиваме деца.
Достатъчно. Хектор и Айзък ще решат какво да правим.
Прекратете детските караници.
Казах да спрете!
Казвам се Кармила. Идвам от Щирия за военния съвет.
Много закъсня, Кармила от Щирия.
Така е, но могъщия ти замък продължава да се мести.
Имаш до себе си могъщи вампирски съветници.
Каква полза имаш от един областен управник?
Милорд, войските ти бяха отблъснати от обикновен град.
Генералите ти се бунтуват.
Време е да предложа проницателността си за каузата ти.
Каква е тя, Кармила?
Защо жена ти не бе превърната?
Какво каза? - Ожени се, имаше дете.
Но не я направи вампир. Защо?
Домашен любимец ли искаше?
Защо всички вампири трябва да воюват заради това?
Ще говорим насаме. Последвай ме.
Да?
Искаше да говорим, милорд.
Пристигането ти бе драматично. - Не исках да покажа неуважение.
Исках да наруша спокойствието на мъжете.
Предпочитам да използвам всяко предимство, което имам.
Как така си тук?
Годбранд ми каза къде е замъкът ти.
Сегашното местоположение е благоприятно.
Защо Годбранд поддържа връзка с теб?
Все още иска да спи с мен. - Ще го направиш ли?
Милорд, неуместно е друг мъж да пита подобно нещо.
Предпочитам да знам връзките и спогодбите на генералите си.
Ще го направя, ако всички мъжки вампири на света умрат.
И някои от женските. И няколко животни.
Много добре, Кармила.
Не беше уместно да осъдиш избора ми да не превърна жена си.
С какво ти помага гнева ми? - С нищо.
Всички си задават този въпрос.
Дадох ти възможност да обясниш. - Значи си ми помогнала.
Разбира се, милорд. - Защо дойде чак сега?
Отдавна те повиках. По-рано ми трябваше помощ.
Проблеми вкъщи.
Подсигурявах областта си. Селяни, вили, факли.
Обикновените неща.
Отивай при другите. Хектор и Айзък ще решат какво да правим.
Ще се радват на помощта ти. - Както желаеш, господарю.
Все още не знам защо не изгаряш през деня.
Получовек съм. Майка ми се казваше Лиса и бе смъртна.
Бих искала да чуя историята как е станало.
Открила замъка и удряла по портата с дръжката на ножа си.
Звучи като интересен човек. - Невероятна беше.
Удряла, докато баща ми не я пусне. Настояла да научи да бъде доктор.
Дракула е научил жена как да стане доктор?
Първо за кървенето ли са учили? - Мислиш си, че си забавен.
Баща ми... - Дракула.
Човек на науката е, философ, учител.
Знае неща, които обществото отдавна е забравило.
Не разбираш ли значението на това, което правим?
Полудял е и не можем да му помогнем.
Срамота. - Трагедия.
Има вековни познания.
Можеше да промени света, ако майка ми не бе умряла.
Прати го по света. Затова го нямаше, когато я плениха.
Отпратила ли го е? - Прати го да пътува.
Да опознае света, човешката природа и как живеят хората.
Превръщала го е.
Представи си, ако използваше познанията си, за да подобри живота.
Ако инквизицията не оправда подозренията му за хората.
Ще използва смъртта й като извинение, за да унищожи света.
Светът ще си остане тук, Белмонт.
Дърветата ще растат, птиците ще чуруликат.
Животните ще се крият в храсталаци, но ти няма да си тук.
И ти няма да си тук. Никой от вас.
Слънцето ще изгрява, но няма да го видите.
Ще има само Дракула, съветниците му и ордите на нощта.
Пише във великолепни книги. Сам изсича кориците от дъб.
Подвързва ги с кожата на хората, които най-много мрази.
Виждал съм да пише планове.
Иска да затъмни облаците завинаги като студа от севера.
Странни летящи машини, които покриват небето и закриват слънцето.
Представете си.
Свят без хора с безкрайна нощ.
А Дракула си е в замъка.
Отмъщението му е завършено. Грижи се за свят без памет и смях.
Знае, че се е справил добре.
Направил го е заради любовта.
Чухте ли? - Животните се крият.
Не, почакай. - Грешит ли е най-близкият град?
Арджеш е по-близо.
Не приближавайте.
Никой няма да ходи до Арджеш.
Малък крадльо.
Нищо не съм откраднал. Искам да се уча.
Открих те на улицата. Дадох ти дом и храна.
Трябваше да работиш тихичко и да ми пазиш гърба.
Не да крадеш зад гърба ми.
Криеш се тук, четеш книгите ми.
Съжалявам. - Какво мислиш, че ще научиш?
Как да ти помогна.
Искал си да се учиш, за да ми помагаш в работата ли?
Защо? - Моля те, не ми се ядосвай повече.
Кажи ми, Айзък. Всичко е наред.
Защото те обичам.
Благословен да си.
След всичко в живота ти все още вярваш в обичта.
Съжалявам, исках само да помогна. - И аз те обичам.
Затова го правя. Така те обичам.
Така те обучавам.
Ще правиш каквото ти кажа и повече не говори за любов.
Не, Айзък!
В този свят няма любов.
От отряда, изпратен до Арджеш.
Умря на 20 метра от вратата ни. - Арджеш е далече.
Летял е цяла нощ.
Защо се удряш? - Дисциплина, мир.
Сам избирам да свикна със света на ужасите.
Събуди се, имаме ужас за теб.
Представи си, толкова тежко е ранен, но е решен да се върне при нас.
И умря, преди да успее.
Безполезно нещо. Направи си човешката магия.
Съжалявам, мъчил си се да се прибереш. Толкова си верен.
Вероятно това носи верността в свят без любов.
Болка в нощта и смърт на пода на господаря ти.
Може би това очаква и мен. Но ти нямаше нищо против.
Въпреки това се прибра вкъщи.
Поуката е, че и на мен не бива да ми пука.
Вярвам, че Дракула ще създаде един чист свят.
Вярвам му.
От всичко най-много искам чист свят.
Нека има само вярност и любов.
Толкова си самотен.
Изгубихме отряда, изпратен до Арджеш.
Превземането му е кръвопролитие. Тук няма стратегия.
Арджеш не е важен.
Да беше нападнал Браила.
Защо Браила? - Ако искаш да служиш на господаря,
превземането на най-големия пристанищен град е важно.
Превземеш ли го, никой от Влахия няма да избяга.
Трябва да внимаваме с град, построен върху река.
Водата не наранява вампирите.
Отдавна никой не е умирал от течаща вода.
Защо? - Огледай се.
Преместихме се навътре в държавите. - Чух, че не можете да я пресечете.
Бил съм на лодки, къпал съм се. - Кога?
Това не е течаща вода. - Напротив.
Как банята ще е течаща вода?
Щом влезеш, спират да наливат вода.
Гърците ни погребвали на острови, защото са заобиколени от вода.
Щях да усетя, ако водата щеше да ме убие.
Мислиш ли, че отрова ще те убие?
Не, това е нещо, което научаваш.
Няма ръководство за вампири. - Достатъчно!
Мислиш ли, че е достатъчно, Хектор? - В този свят важна е властта.
Не знам как превземането на Браила ще ни даде власт.
Арджеш е стар, уважаван град.
Почтително не се съгласявам.
Превземането на Арджеш само ще разпилее хората.
Превземането на Браила загражда една част от Влахия.
Интересно, Хектор.
Съживих създанието, което се върна.
Не знае кои са ги нападнали по пътя. Арджеш е близо до Грешит.
Сигурни сме, че Алукард спи в Грешит.
Скоро и един Белмонт е бил там.
Мислех, че са изчезнали.
Белмонт и Алукард заедно са отблъснали силите ни от Грешит.
Защо не наблюдаваме дома Белмонт? - Защо?
Ако не знаеш, Белмонт ни ловуват от векове. Ако има жив Белмонт,
ще има достъп до тайника с оръжия и вълшебни предмети.
Никой досега не го е открил, но с негова помощ ни избиват.
Ясна ли съм?
Това ли е съвета ти, милорд?
Превод: Koen http://subs.sab.bz